Hej.
Bathsheba Everdene.
Bathsheba.
Namnet har alltid låtit så konstigt. Jag gillar inte hur det låter.
Mina föräldrar dog när jag var liten, så jag vet inte var det kommer ifrån.
Jag är van vid att ta hand om mig själv.
Alltför van, säger vissa.
DORSET, ENGLAND 1870 32 MIL UTANFÖR LONDON
Alltför självständig.
Miss!
Min sjal.
Jag tappade den.
- Ni måste vara lantbrukare Oak. - Gabriel, ja.
Min faster har berättat om er. Jag arbetar på hennes gård över vintern.
Det här är er mark.
Jag inkräktar.
Ni är välkommen här.
- God eftermiddag, lantbrukare Oak. - God eftermiddag, miss.
Kom här, George. Framåt, George! Stanna!
Stanna! Stilla. Stilla.
George, stilla.
Framåt!
George, framåt!
Unge George vet inte när han ska stanna.
- Vad heter den här? - Gamle George.
Tycker ni att jag är lustig?
Kära nån, det är mr Oak.
...sen skulle hon bli guvernant, men hon var alltför vildsint.
Det har hon alltid varit.
Miss Bathsheba Everdene.
Jag har tagit med ett lamm till er.
Tack, mr Oak. Så söt han är.
Han föddes för tidigt och klarar inte vintern-
-så jag tänkte att ni kunde ta hand om honom.
Tack, det var vänligt.
Jag ska göra iordning lite te.
-Jag kom inte för lammets skull. -Fortsätt.
Miss Everdene, jag undrar...
Vill ni gifta er med mig?
Jag har aldrig friat till nån förut.
Nej.
Det hoppas jag inte.
Ja...
Jag kanske ska...
-Jag kanske ska gå. -Det finns saker att ha i åtanke.
Har ni en fästman?
Nej, men det betyder inte att jag vill gifta mig med er.
Adjö då.
Mr Oak!
Mr Oak! Vänta!
Jag sa inte nej heller.
Jag har inte funderat på det.
Jag har 100 tunnland och 200 får.
Om jag betalar av lånet är gården vår.
Ni kan ha ett piano inom ett år eller två.
Blommor och fåglar och ett gurkland. Ett barn eller två.
-Mr Oak... -Eller flera.
Jag kommer alltid att vara vid er sida.
Mr Oak, jag vill inte ha en äkta man.
Jag skulle avsky att vara en mans egendom.
Jag är gärna brud på ett bröllop utan att äkta en man.
Prata inte strunt.
Ni har det bättre ställt än jag.
Jag har en utbildning, det är allt.
-Ni kan hitta nån bättre än jag. -Det är inte därför.
Jag är för självständig för er.
Jag vill ha en man som tämjer mig, det skulle ni aldrig klara av.
Ni skulle avsky mig.
Det skulle jag inte.
Aldrig nånsin.
Adjö, miss Everdene.
Vad är det, gubben?
Stanna här.
Stanna här, gamle George.
George!
Nej!
Allt är ert.
Vi finner inget nöje i det här.
Vi önskar er allt gott, mr Oak.
Bathsheba.
Vad är det?
Kära vän. Det är din stackars farbrors testamente.
Vad står det?
Läs det.
Läs!
Du ärver allt. Allt är ditt!
Kära nån!
Sköt om dig nu.
Gå nu.
Adjö.
Vem kommer med oss?
Vem av er tar på sig den röda uniformen-
-och tjänar stolt drottningen och nationen?
Får se världen.
Ställ er på led längst fram, mina herrar.
Gentlemannen i stråhatt, stig fram.
Det är min fästman.
Ni, sir. Ni bredvid den söta damen.
Ni är en ståtlig man. Kom med oss, sir.
Gå ni. Ni blir en bra soldat.
-Det finns alltid rum för såna som er. -Ni får mat och husrum.
Vem vill ha en anständig lön?
Ursäkta mig. Försök med Weatherbury. Om ni söker arbete-
-finns det en gård där som behöver hjälp.
Det ska jag. Tack.
Ni borde ha en kappa på er.
Francis tar hand om mig.
Vi ska snart gifta oss.
Adjö.
En anständig lön. Gör er familj stolt.
Mat och husrum. Vem följer med oss?
Väck de andra gårdarna!
Hämta dem! Vi behöver mer hjälp!
Vi behöver fler män! Väck dem!
Hämta bröderna Smith först.
Akta, elden sprider sig!
- Vem har ansvar? - Höet brinner ner! Höet är förlorat.
Vi måste rädda ladan. Kom, hjälp mig!
Sätt fart, hämta mer vatten! Hämta mer vatten!
-Det här måste ut. Kom igen! -Lyft!
Lyft!
Kom igen, skjut på!
Ut, alla! Ut!
Vatten! Här borta! Ladan brinner upp!
Hämta säckarna, taket håller på att falla ner.
Vad gör han där?
Om ladan brinner ner har vi förlorat allt.
Joseph, hämta kvastarna så städar vi upp här.
Se upp, nu kommer storbonden.
Mr Oak, är det ni?
Behöver ni en herde?
Jag är er evigt tacksam, mr Oak.
Hade jag mist det här hade jag förlorat min gård.
Er gård?
Mitt arv. Det var mitt hem ett tag efter att mina föräldrar dött.
När min farbror gick bort ärvde jag allt.
Den är lite nedgången-
-men en gång i tiden var det den finaste gården i grannskapet.
Jag vill att den ska bli det igen.
Ni kanske tycker att det är befängt.
Jag kan inte längre tänka så.
Jag beklagar er förlust-
-men om det omvända läget gör er förlägen...
Inte alls...ma'am.
Billy Smallbury? 9 och 8 pence.
Joseph Poorgrass?
-Gå fram, Joseph. -Gå fram, pojk.
Ta av dig mössan.
-Vad kan du, Joseph? -Allt möjligt.
På våren skjuter jag råkor och hjälper till med slakten, sir.
Ma'am, menar jag.
7 och 9 pence. Plus 9 eftersom jag är ny.
Tack, ma'am.
Fanny Robbin?
Var är Fanny Robbin?
Var är hon?
Hon har stuckit, ma'am.
- Hon har rymt med en soldat. - En sergeant.
Förvaltare Pennyways?
Här är 10 shilling och 10 till.
Varför?
- Vårt samarbete är slut. Ni kan gå. - Hurså, miss?
När min farbror levde var det här en produktiv gård.
Efter hans död har den gått ner sig.
Hör på, miss. Ni kan inte avskeda folk så.
Jag ska inte ha en förvaltare. Mr Pennyways, lyssna på mig.
Mr Pennyways, när det brann i ladan kunde man inte hitta er.
Jag behöver inte en sån som ni.
Ni kan gå.
Jag skulle gå medan jag kan.
Ni har träffat vår nye herde, mr Oak.
Förstår ni era plikter, mr Oak?
Annars säger jag till, ma'am.
Från och med nu har ni en matmor inte en husbonde.
Jag ska göra mitt allra bästa.
Anta inte för att jag är kvinna att jag inte kan skilja på rätt och fel.
Jag är uppe innan ni är vakna-
-och på fältet innan ni är uppe.
Jag tänker slå er med häpnad.
Återgå till arbetet, tack.
- Ska jag vänta här? - Nej.
Struntprat, Liddy. Du är min kompanjon.
-Allt det här? -Ja.
Upp med huvudet. Om de stirrar, tveka inte.
Vi har lika stor rätt som alla andra att vara här.
God morgon.
-Liddy, lägg ut det. -Ja, miss.
Mina herrar, ska vi återgå till affärerna?
Varsågod, sir. Ni kan känna kvalitén.
-Det är fin säd, miss. -Tack.
Vi kanske ska gå.
-Men inte lika bra som den här. -Det är verkligen fin säd.
-Om ni vill gå någon annanstans... -Nej, nej.
Lantbrukare Stone?
Jag är miss Everdene, lantbrukare Everdenes brorsdotter.
Han pratade så väl om er.
Ni får gärna gå nån annanstans men säden är lika bra som den nånsin har varit.
-Mr Stone? -Hur mycket?
-Fem pund per skålpund. -Tre pund och 10 shilling.
Det är samma säd, mr Stone. Ni betalade min farbror fem pund.
3,10 pund.
Den här herren betalar rätt pris.
Tydligen inte.
-Fyra pund. -4,10.
4,05.
Jag kanske ska gå vidare.
-Liddy, kan du hjälpa herren? -Javisst.
Vill ni ha ett prov?
-Hur mycket? -Fem pund per skålpund.
Då så.
4,10.
Han är rik och stilig. Han gör alla flickor kollriga.
Systrarna Taylor arbetade för honom i två år.
Jane Perkins la 20 pund på nya kläder-
-och kunde lika gärna ha slängt ut dem genom fönstret.
Det sägs att hans fästmö bedrog honom.
Det säger de alltid.
Kvinnor bedrar inte män. De bedrar oss.
Bedrog någon er, miss?
Verkligen inte.
En man friade till mig en gång. Det var ett tag sen.
Men jag var alltför rastlös för att gifta mig.
Vilken lyx att kunna välja.
"Kyss min fot, sir. Mitt ansikte är för de välbärgade."
Det var inte alls så.
Varför?
- Älskade ni honom? - Nej, men jag tyckte om honom.
Nu är det hur som helst omöjligt.
- Mr Boldwood. - Skjut mig inte.
Jag tänker inte skjuta er.
Det är miss Everdene, er granne.
Lantbrukare Everdenes brorsdotter.
Ni kanske vet att jag har hand om gården nu.
Det går säkert bra för er.
Under omständigheterna.
Vi är ju grannar.
Titta vad jag har.
-Vad är det? -Lyssna på det här.
Rosor är röda Violer är blå
Smultron är söta och du likaså
Det är ett alla hjärtans dag-kort till Joseph Poorgrass.
Det ska bli roligt att se paniken i hans ansikte.
Stackars pojk. Det är väl lite att ta i?
Och mr Oak?
Nej. Inte mr Oak.
Tänk om vi skickar ett till mr Boldwood.
Han ignorerade er på marknaden.
Mr Boldwood?
- Kanske inte. - Varför inte?
Jag tror inte att han ser humorn i det hela.
Det är nog lite väl magstarkt.
-Mr Boldwood. -Ni har rätt. Det är det nog.
- Vi singlar om det. - Liddy!
Kom igen.
-Öppen, Joseph. -Nej, Jan Coggan.
Öppen, Jan Coggan. Stängd, Boldwood.
Rosor är röda, violer är blå Smultron är söta och du likaså.
-Sergeant Troy, kl. 11. -Ja, sergeant Troy. Och?
-Miss Fanny Robbin. -Välkommen. Kom med här.
-Var är hon? -Jag vet inte.
Nu kommer hon.
Ledsen att jag är sen, gamle gosse.
Nu kommer hon snart.
Vänner, vi har samlats här i dag...
-Jag kan bara vänta några minuter till. -Hon kommer.
Vad är det som händer?
Jag tror inte att hon kommer.
Kom nu. Gå. Just så.
-God morgon, min kära. -Kom.
Ner med dem, John.
Miss Everdene är här, gör ert bästa. Jag ser dig, Coggan.
Var tyst nu, Liddy!
Vad gör du?
Vill ni hjälpa till?
-Tror ni inte att jag vill? -Nej.
Kom här.
Hon går i.
Bra gjort, ma'am.
Passagen är fri. Titta, Joseph.
God morgon, mr Boldwood.
Miss Everdene. Mr Boldwood vill gärna tala med er.
Mr Boldwood. Självklart.
1 000 tunnland. Både odlad mark och boskap.
Granne till Everdene. En fruktträdgård. Ett växthus.
Jag har intressanta grisar.
En annan gång, kanske.
Tack.
Ni har ett vackert hus.
Mr Boldwood?
Miss Everdene.
Jag vill-
-mer än allt annat-
-att ni blir min hustru.
Miss Everdene, gift er med mig.
Jag...
Jag känner att-
-även om jag respekterar er-
-tror jag inte att det räcker-
-för att tacka ja till ert erbjudande.
Jag har blivit besviken förut-
-men jag skulle aldrig ha frågat er om jag inte hade blivit-
-ledd till att tro...
Såvida jag inte har misstagit mig.
Alla hjärtans dag-kortet.
Ni har inte misstagit er, men jag skulle inte ha skickat det.
Det var oansvarigt att störa er.
- Var det menat som ett skämt? - Nej. Nej, det var inget skämt.
Inte precis. Det var...en impulshandling.
Jag förstår.
Ni kanske anser att jag är för gammal.
Jag ska ta bättre hand om er än nån i er egen ålder.
-Det tror jag säkert... -Jag ska beskydda er.
Ni ska få klänningar-
-en gigg. Ett piano.
Jag roar er.
Nej.
Det är bara det att-
-jag redan har ett piano.
Jag har en egen gård.
Jag behöver ingen make, även om jag är smickrad över erbjudandet.
Jag vill åka hem nu.
Ja, jag...
Jag ska se till att nån kör er hem.
Mr Boldwood, jag har bedrövat er. Det var elakt gjort av mig.
Kan ni ändra er?
Låt mig tänka.
Ja.
Ja, jag ska ge er tid.
Jag väntar.
Ni jobbar sent, mr Oak.
Kan ni lära mig?
Här.
Sätt fart på slipstenen.
Vinkla den så här.
Låt den glida försiktigt. Sätt fart på slipstenen.
Lite fortare. Så där. Bra.
-Låt den glida. -Jag... Den-
-fastnar.
Jag undrar-
-sa männen nåt om mr Boldwood i dag?
-Ja. -Vad sa de?
Att ni är gifta innan året är slut.
Fortsätt.
Jag vill att ni förnekar det.
-Bathsheba... -"Miss Everdene", tack.
Om mr Boldwood talade om äktenskap-
-tänker jag inte säga nåt bara för att tillfredsställa er.
Ni behöver bara säga att det inte måste vara sant att vi ska gifta oss.
Ja. Men jag kan också säga vad jag tycker om det.
Jag bryr mig inte om vad ni tycker, mr Oak.
Jag kan tänka mig det.
Vad tycker ni?
Att det var nedrigt av er att lura en man som mr Boldwood.
Det var ovärdigt gjort av er.
Ovärdigt? Vari ligger min ovärdighet?
För att jag avvisade er?
Jag tänker inte längre på det. Eller önskar det, för den delen.
Men att lura en man som ni inte tycker om är elakt gjort.
Jag tillåter inte att en man kritiserar mitt privatliv.
Ni ska lämna gården i slutet av veckan.
Jag vill helst gå med en gång.
Gör det. Jag vill aldrig mer se er.
Som ni vill, miss Everdene.
Såja. Såja.
Vad är det med dem?
De rev ner stängslet och åt klöver. Det jäser i magen på dem.
-Vad gör vi nu? -Inget. Hela flocken är påverkad.
Kommer de att dö?
-Förmodligen. -Det är en till här.
Det finns bara ett sätt att rädda dem. Ni måste göra hål i buken.
En slang med en nål.
Kan ni göra det?
-Den här lever fortfarande. -Nej.
-Kan jag göra det? -Nej, för guds skull.
Sticker ni fel, så dödar ni tackan.
Inte ens en herde kan göra det.
Vem kan göra det, då?
Gabriel.
Gabriel! Gabriel Oak, vänta!
Miss Everdene behöver dig.
Varför är ni själv? Hittade ni honom?
Ja, miss.
Vad sa han?
Han sa...
Joseph?
Han sa att ni ska rida dit själv och fråga honom artigt.
Vem tror han att han är? Det tänker jag inte göra.
Han sa att ni skulle säga så. Hans svar är: "Ni har inte råd att vara kräsen."
Mr Oak.
Gabriel.
Överge mig inte, Gabriel.
Jag behöver din hjälp.
Gör plats åt mig.
-Jag vill se. -Nej. Var tyst, Liddy.
Hitta rätt ställe.
Mellan revbenen.
-Herregud! -Nej, nej, nej.
Nu...
Jag ser hur hans hjärta slår.
-Kom igen. -Kom igen.
- Kom igen. - Hon klarar sig. Mår du bra? Pixie!
Låt mig ligga ner
Där ingen kan se mig
Där ingen kan hitta mig
Där ingen kan skada mig
Tysta nu.
Tidigt en morgon när jag var ute
Fälten och ängarna de gröna och sköna
Fåglarna sjöng så fint
Så skönt och så vackert
Så tidigt på morgonen vid dagens bräck
Miss. Mr Boldwood är här.
Tack. Tack, Jan.
Mr Boldwood. Vilken trevlig överraskning. Vill ni sätta er?
Trevligt att ni är här.
- En sång, ma'am. - Jag kan inte sjunga.
Jodå, ni har en fin sångröst.
Kom, alla sköna möer
I er ungdoms glans
Se upp, se upp, håll er trädgård fager
Låt ingen man stjäla er ros
När rosen är vissnad och död
Bryr han sig ej längre om er
Och där er ros er glädje gav
Den nu sprider bitterhet
Trädgårdsmästarens son kom förbi
Tre blomster han gav till mig
En rosa, en blå och en viol
Och en ros så röd och grann
Jag tog ej rosen hans
Och fick en tårpil
Och nu kan hela världen se
Hur min kärlek försummade mig
-Vi sjöng bra ihop. -Det tycker jag med.
Vi skulle bli en fin duo.
Jag vill tacka er för att ni inte tagit upp ämnet igen.
Det har inte varit lätt.
Vill ni att jag följer er hem?
Nej, jag går runt gården varje kväll för att se att allt är som det ska.
Jag kan gå med er.
Jag har gått själv många gånger.
God natt, mr Boldwood. Ni har varit väldigt vänlig. Det var trevligt att ses.
-Vem är ni? -Förlåt. Jag har gått vilse.
Vi sitter fast. Är ni skadad?
-Nej. -Jag letar efter Weatherbury.
-Hoppas att jag inte skrämde er. -Vi har fastnat på nåt sätt.
-Tillåt mig. -Nej, nej. Jag gör det själv.
Lyft er fot ett ögonblick.
Var vänlig och stirra inte.
Jag har aldrig sett ett vackrare ansikte.
Ni borde inte vara här. Ge mig lampan, tack.
Det är en imponerande skörd.
Miss. Titta.
- Vem är det, Liddy? - Sergeant Francis Troy.
Nobelt blod, lovande. Stilig och tjusig.
Välutbildad. Man hade stora förhoppningar på honom.
Han föredrog att bli soldat.
-Jag tolererar det inte. -Vad gör ni?
Jag ska be honom att gå.
Sergeant Troy, jag insisterar på att ni går härifrån med en gång.
- Det kan jag inte. - Följ med mig, är ni snäll.
- Varför är ni så arg? - Snälla nån.
Det jag sa, eller hur jag sa det? Ni måste veta det redan.
Det måste finnas en man som säger att ni är vacker.
-Inte precis. -Men det finns nån som kysser er?
Jag har aldrig blivit kysst.
Varför kunde ni inte bara ha gått förbi och inte ha sagt nåt?
Förlåter ni mig?
-Det gör jag inte. -Varför inte?
-För det ni säger... -Jag sa att ni var vacker.
Strider ni lika bra som ni talar?
Bättre.
Möt mig i morgon.
-Det går inte. -Vill ni inte?
-Jo, men... -Då måste ni det.
-Nej. -Ingen får veta nåt.
Gå nu.
I morgon. Klockan åtta.
Gläntan bland ormbunkarna.
Litar ni på mig?
Ja.
Jag ger er mitt ord som soldat att jag inte ska skada er.
Svärdet är slött-
-men ni får inte röra er.
Jag ska försöka.
Ni skar av mitt hår.
Svärdet kan skinna er.
-Men ni sa att jag var säker. -Det var ni. Helt säker.
Jag gav er mitt ord.
Nu tar jag det här.
Miss Everdene.
-Får jag gå med er? -Jag går helst själv.
Ni ska inte beblanda er med honom.
Han är inte god nog för er.
Han är en hederlig man.
-Det tror jag inte. -Hurså? Vad har du hört?
Du känner inte honom. Det är bara rykten.
-Det är fördomar för att han är soldat. -Jag har inget emot dem, bara mot honom.
Han verkar inte ha något samvete alls.
Håll er undan. Lyssna inte på honom. Tro inte på honom.
-Gör er av med honom. -Varför bryr ni er?
Jag tror inte att jag har chans nu när ni är så välstående.
Men tro inte att jag förblir obetydlig i resten av mitt liv.
En dag kommer jag att lämna er. Det kan ni lita på.
Just nu bryr jag mig alltför mycket om er, för att se honom förstöra er.
Om ni inte har något emot det-
-så stannar jag kvar hos er.
God kväll.
Mr Boldwood Weatherbury-gården
Mr Boldwood-
-ni har varit mig en kär vän de senaste månaderna.
Det är just därför jag skriver till er.
Jag är hedrad av ert frieri och har tänkt mycket på saken-
-men jag måste säga, överraskande nog-
-att jag har ändrat mig-
-och kan tyvärr inte acceptera ert erbjudande.
Jag var inte säker på att du skulle vara här.
Var skulle jag annars vara?
Är du redo?
Är du säker?
Hur låter det här?
Mrs Bathsheba Troy.
Allt väl?
Sätt fart.
F. T. & B. E. GUD VÄLSIGNE DEM
Mina herrar. Mina damer och herrar.
För ett tag sen hade jag förmånen-
-och turen att träffa den här ängeln.
Er matmor.
Nu är jag hennes äkta make-
-er husbonde-
-och den stoltaste mannen nånsin.
Fyll era glas-
-och hylla min vackra fru-
-mrs Bathsheba Troy.
Miss Everdene, en storm är på ingående.
Oak, din store luns. Säg det till mig.
Det blir storm. Vi måste skydda höstackarna, annars förlorar vi skörden.
Jag behöver fem eller sex män i en timme.
-Frank, du kanske... -Nej, raring. Det är vår bröllopsdag.
Det regnar inte i kväll. Min fru har förbjudit det.
Ursäkta mig.
Vänner!
En sak till.
Måhända att jag inte längre är sergeant Troy-
-men jag är fortfarande soldat i ett avseende!
Den finaste flaskan fransk brandy-
-en trippelshot till alla män.
Skål! Må ni leva länge!
"Söta Polly, söta Polly Här kommer jag"
Hon sa: "Kryp och kräla genom fönstret"-
"och sen gör vi't Lägg ditt ben över mig, över mig"
"Mina byxor sitter åt jag får ej av dem"
"Det finns en kniv i fönstret, använd du den"
"Och lägg benet över mig..."
Efter 40 veckor slank så barnet ut
Jag ångrar inte att jag kräla' och kröp
"Lägg ditt ben över mig, över mig..."
Gabriel!
-Vad kan jag göra? -Det är för farligt!
Jag kommer!
Håll ner den.
Det regnar inte.
Det kommer.
Kom, håll i mig. Kom.
Gabriel, jag har varit dum.
Jag har alltid tyckt illa om fåniga flickor-
-som faller för smicker och en röd uniform.
Och nu har jag gjort det jag svor att aldrig göra.
Men han berättade om en annan kvinna-
-en vacker kvinna som han älskade förut och jag stod inte ut.
Nånstans mellan svartsjukan och ouppmärksamheten så gifte vi oss.
Jag vill inte veta vad du tycker, jag bara...
Jag förbjuder det.
Gå och lägg er.
Jag stannar kvar här.
Gabriel.
Tack så mycket.
Sir?
Mr Boldwood, sir!
Jag ville försäkra mig om att skörden inte var i fara.
Bra gjort, Gabriel. Hon har tur som har dig.
Ett ögonblick, sir.
Ni verkar inte kry, sir.
Ni borde gå hem.
Ja.
Ja, det ska jag.
Oak.
Ni vet att jag inte haft det lätt på sistone.
Jag ville stadga mig. Men...
Det blev inte så.
Jag tror nog att jag är-
-byns driftkucku.
Men jag vill säga en sak.
Det var inte hon som gav mig korgen.
Vi var aldrig förlovade, vad folk än säger.
Hon lovade mig inget.
Och ändå-
-Gabriel-
-så känner jag en sån saknad.
Inte ett ord till henne.
Vi förstår varandra, inte sant?
Ja, sir.
PROVA ER STYRKA
Sitt. Stilla. Vänd dig om.
-Kan ni undvara en slant? -Nej, nej.
Slå honom! Kom igen!
Slå honom!
Betala, mr Troy.
Ta det.
Ursäkta mig, sir. Kan ni skänka en slant?
Nej.
Fanny?
Hej, Frank.
Hej.
Så blek du är.
-Åh, Frank. -Älskling, dina händer darrar.
Jag trodde du sa All Souls, inte All Saints. Jag gick till fel kyrka.
När jag kom dit, hade du redan gått. Jag klandrar dig inte-
-men det har varit väldigt svårt. Frank, jag...
Inte nu.
Min fru får inte se dig.
Din fru?
Mrs Troy är mycket vacker.
Inte vackrare än du.
Frank, jag väntar ditt barn.
Vad?
Jag har begått ett fruktansvärt misstag.
Men jag ska gottgöra dig.
Jag lovar och svär att jag ska finna ett hem för dig och vårt barn.
-Du har lovat saker förut. -Nej, den här gången...
Åk till Budmouth. Ta in på fattighuset.
-Fattighuset? -Bara i natt. En natt.
Möt mig i morgon klockan tio på bron.
Jag tar med alla pengar jag har och jag ska finna ett hem åt dig.
Var försiktig, älskling. Jag lovar-
-att jag ska gottgöra dig.
In i vagnen.
-Vet du vem den kvinnan är. -Ja.
-Vem är hon? -Ingen speciell.
In i vagnen.
Frank...
Kan jag få 20 pund?
Varför då?
Jag behöver dem.
Om du fortsätter att spela förlorar vi gården.
-Det är inte för att spela. -Vad är de till?
Vad spelar det för roll? Det är mina pengar.
Jag jobbar för dem, inte sant?
Nej. Det gör du inte.
Du gör inget lantbruksarbete.
Gör inget som du ångrar.
Pengarna ska gå till utgifter för gården.
Det är inget misstag, mr Oak. Det var miss Robbins sista kända bostad.
Fanny arbetade för min farbror och ska behandlas med respekt.
Vi kan flytta in henne i kyrkan bara för i kväll.
Nej, bär in henne, tack.
Vad dog hon av, Liddy?
Jag vet inte, miss.
Det går rykten, men...
Fanny hade visst en fästman, eller hur?
Ja, miss.
En soldat.
Kom och sätt er hos mig.
Jag gråter mycket nuförtiden.
Jag grät aldrig förut.
-God natt, Liddy. -God natt, miss.
Vad? Vem är det?
-Jag kan inte stanna... -Stanna. Stanna.
Kyss dem inte, Frank.
Jag är fortfarande din fru.
Den här kvinnan, trots att hon är död-
-betyder mer för mig än vad du nånsin gjorde eller kan göra.
Du är inget för mig längre.
Inget.
Mrs Troy?
Jag är rädd... Jag är rädd att er man har drunknat.
-Det är ett stort ansvar, sir. -Nonsens.
En man av din kaliber klarar av att förvalta två gårdar.
Varför skulle det inte finnas starkare band mellan gårdarna?
Fundera på det. Du tar hand om 2 000 tunnland.
Du får en del av min vinst.
-Miss Everdene behöver mig. -Hennes gård kommer först.
-Miss Everdene måste säga ja. -Självklart.
Jag skulle inte göra nåt utan hennes godkännande. Och-
-om det hjälper ditt beslut-
-så har du en gammal kompanjon här.
Georgie.
Jag fick ta mig till Norcombe Hill för att hitta honom.
-Är du nöjd? -Ja, sir. Väldigt nöjd.
Då meddelar du mig ditt beslut snart?
Ja, sir. Hej, Georgie.
Kom. Kom.
Gabriel, det går bra för dig.
-Självklart måste du säga ja. -Inte utan er tillåtelse.
Om jag förlorar gården finns det ingen framtid för nån av oss.
Ni vet vem jag är solidarisk mot.
Du är duktig.
Det ska gå bra för dig. Jag vill inte hindra dig.
Tack.
Kom, Georgie.
Förlåt mig, men jag har förstått att det finns skulder.
Er bortgångne make.
Vi kanske ska byta ämne.
Jag kanske kan hjälpa till.
Mr Boldwood, det är ett generöst erbjudande-
-men jag skulle aldrig acceptera några pengar.
Jag är en medelålders man-
-som kan ta hand om er i resten av ert liv.
Ni kan ha kvar gården om ni vill. Utan att löpa några risker.
Jag betalar er-
-bortgångne makes skulder och garanterar gårdens säkerhet.
Den kan vara ert fritidsnöje.
Vi måste naturligtvis vänta-
-för anständighetens skull.
Men när ni är redo-
-så erbjuder jag er skydd.
Trygghet. En säker hamn.
Som min hustru.
Ni måste åtminstone beundra min uthållighet.
Det gör jag.
-Och tycka om mig? -Ja.
Och respektera mig?
-Ja. Väldigt mycket. -Vilket? Tycker om eller respekterar?
Det är svårt för en kvinna att definiera sina känslor-
-på ett språk som skapats av män.
Om ni oroar er för att inte känna någon passion eller-
-lust...
Om ni gifter er med mig på grund av dåligt samvete-
-och-
-medlidande och av kompromiss-
-så har jag inget emot det.
-När måste ni ge ert svar? -Till jul.
Det är ett hemskt ansvar.
Jag har hans öde i mina händer.
Kanske hans förstånd också.
-Kan ni tycka om honom? -Du tror väl att kärlek är lust.
Men kärlek är nåt uttjatat och tråkigt vad mig anbelangar.
Varför frågar ni mig?
Jag behöver nån som är objektiv och inte bryr sig.
I så fall frågar ni fel man.
God kväll, mr Oak.
God kväll.
-Så. -Akta.
Tack för att du kom, Oak.
Ja, bra gjort. Fint. Mera prydnader.
Vad tycker du?
Jag brukar inte ordna fester.
Jag kan göra det till en tradition varje julafton.
Jag har bjudit in hela byn. Tror du att de kommer?
-Tror du att miss Everdene kommer? -Det tror jag säkert.
Du kommer också, hoppas jag.
Jag vet att hon vill att du kommer.
Jag kanske stannar i nån timme.
Titta, jag skakar. Jag är så nervös.
Gabriel, kan du...
-Så gott du kan, tack. -Jag ska försöka.
Finns det en speciell knut som är på modet nu?
Det vet jag inget om.
Kvinnor, då?
Brukar kvinnor hålla sina löften?
Har hon lovat er?
Indirekt.
-Som sagt, jag... -Gör hon det rätta?
Om det inte stör henne.
Oak, du har blivit cynisk den sista tiden.
Hon lovade inget första gången. Hon har aldrig brutit nåt löfte.
Hon har inte lovat nåt den här gången heller.
Men det ska hon. I kväll.
Det vet jag.
Och när hon gör det...
Jag ville berätta i förväg, Gabriel-
-för jag tror att jag känner till er hemlighet.
Jag har sett er ihop.
Hur du talar med henne.
Och ser på henne.
Och tar hand om henne.
Jag känner till hennes-
-djupa känslor för dig.
Du har uppfört dig som en man-
-och som den framgångsrike rivalen... Framgångsrik på grund av din vänlighet.
Jag vill säga-
-att jag är djupt tacksam.
Kocken vill byta några ord, sir.
-Kyss mig, Joseph. -Nej. Snälla Liddy, sluta.
Ursäkta mig.
Jag ville säga adjö.
Gå tillbaka till stackarna. Du har krossat deras hjärtan.
Jag passar inte in här.
Nej. Det gör inte jag heller.
Jag önskar att jag också kunde gå.
-Jag måste gå. -Inte förrän ni har dansat. Båda två.
Jag insisterar.
Mr Oak?
Tack.
Säg vad jag ska göra.
Gabriel.
Gör det rätta.
Ursäkta mig.
Frank.
Du passar i svart.
Men det är lite för tidigt.
Du lever.
Här är jag. Uppdragen ur havet.
Några fiskare hittade mig och tog mig iland.
Jag förstod att jag var död och föredrog det.
Ett tag, i alla fall.
-Varför är du tillbaka? -Det var så märkligt.
Jag saknade dig.
Du verkar inte glad att se mig.
Du sa att jag inte betydde nåt för dig.
Gjorde jag?
Ärlighet varar längst.
Jag behöver pengar.
Jag hoppade av min karriär och det känns lite svårt-
-att du har ett lantbruk och ett hus medan jag inte har något.
-Det finns inga pengar. -Sälj gården.
Kom hem.
Nej.
Kom hem, sa jag.
Jag är din make och du ska lyda mig!
Åh, Gud.
Låt mig se.
Om det är till nån tröst så blir han inte dömd till döden.
Svartsjukedrama.
God morgon, Liddy.
Skörden är god, ma'am. Den bästa på flera år.
-Blir vi klara innan daggen kommer? -Jadå. Vi har turen på vår sida.
Kom och hjälp mig, Liddy.
Förlåt om jag skrämde er.
Jag ville städa upp hos dem. Det var länge sen jag var här.
Ska du gå in?
Repetitioner. Jag är bas i kören.
Ja, jag har hört dig.
Då ber jag om ursäkt.
Jag skulle vilja tala med er.
Vi har inte talats vid så mycket som jag hade önskat.
Nej.
Jag lämnar England.
Lämnar?
Jag åker till Amerika.
Det går en båt från Bristol om fyra dagar. Jag går ombord på den.
Nu är gården i säkerhet.
Jag måste säga upp mig först.
Nej. Åk när du vill.
Jag åker i morgon bitti. Gör ingen stor sak av det.
Det blir bäst så.
Gabriel.
Vänta.
Du kanske tycker det är konstigt, men-
-jag har varit orolig. Har jag förolämpat dig?
Nej, inte alls.
Gäller det pengar?
-Jag betalar det du vill. -Jag behöver inga pengar nu.
-Ett formellt partnerskap, då? -Inte det heller.
Gården tillhör er. Den är den bästa i hela bygden.
-Varför åker du då? -Jag sa att jag skulle lämna er en dag.
Du får inte åka.
-Förbjuder ni mig? -Om du önskar det.
Jag förbjuder dig.
Ni måste kämpa era egna slag.
Och vinna dem med.
Ska vi ta farväl då?
Jag antar det.
Gabriel, vänta.
Tack, Gabriel.
Du trodde på mig och slogs för min skull-
-och stod vid min sida när alla andra var emot mig.
Vi har gått igenom så mycket.
Var jag inte din första kärlek?
Och var inte du min?
Nu måste jag fortsätta utan dig.
Om jag hade vetat...
Om jag hade vetat att du låtit mig älska dig och äkta dig...
Det får du aldrig veta.
Varför inte?
För att du aldrig frågar.
Säger du nej igen?
Jag vet inte.
Förmodligen.
Varför gör du inte det?
Fråga mig.
Fråga mig, Gabriel.
Översättning: Karin Tengroth, Deluxe Korrigering: PROViDER